Harry Potter
- matsuo-chan
- Veterán
- Hozzászólások: 668
- Csatlakozott: 2007.01.20. 18:59
- Tartózkodási hely: Drakula bácsi őshazája
- Kapcsolat:
- Kiharu
- Szakértő
- Hozzászólások: 183
- Csatlakozott: 2007.06.26. 18:21
- Tartózkodási hely: Pécs, Szombathely
Nem igazán témába vágó, lehet, hogy kimoderálnak, de feltétlenül meg kell tudnom a választ. Ha bárkinek bármi ötlete lesz esetleg a kérdésemre, kérem dobjon meg majd egy privát üzenettel.
A kérdés a következő: Mi árt egy kopogószellemnek, mi lehet az a dolog amivel sakkban lehet tartani.
A kérdés lehet komolytalannak tűnik, de nekem rendkívűl fontos lenne egy viszonylag stabil lábakon álló magyarázat.
Köszönöm előre is.
A kérdés a következő: Mi árt egy kopogószellemnek, mi lehet az a dolog amivel sakkban lehet tartani.
A kérdés lehet komolytalannak tűnik, de nekem rendkívűl fontos lenne egy viszonylag stabil lábakon álló magyarázat.
Köszönöm előre is.
- Sister Tenshi
- Loli Mod
- Hozzászólások: 1464
- Csatlakozott: 2004.01.07. 11:24
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: Sky Temple családi étterem
- Kapcsolat:
- Sister Tenshi
- Loli Mod
- Hozzászólások: 1464
- Csatlakozott: 2004.01.07. 11:24
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: Sky Temple családi étterem
- Kapcsolat:
- Cruel Angel
- Félisten
- Hozzászólások: 2036
- Csatlakozott: 2003.11.17. 14:33
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: Két hely között valahol / e két hely Mennyország s Pokol
- SoonDead
- Törzskommentelő
- Hozzászólások: 471
- Csatlakozott: 2006.05.19. 12:12
- Tartózkodási hely: Legott
- Kapcsolat:
Hát hogy olyan mint aminek tűnik. Egy úriember mászkál londonban és meglátogat pár Harry Potterrel kapcsolatos helyszínt, és közben mókázik.Cruel Angel írta:Mit lehet tudni erről a csöppet gagyinak tűnő DVDről, amit állítólag adnak minden hetedik kötethez? Mi van rajta?
Semmi forgatókönyv, inkább olyan, mintha én mennék körbe londonban és csak mondanám ami eszembejut.
Nem láttam végig (csak kb 5 percet belőle), állítólag végig ugyanolyan, de cáfoljatok meg ha nem.
3 délután alatt elolvastam... marha jó lett!!! szerintem a legjobb kötet- pörgős, izgalmas, nincsenek unalmas részek amik eddíg rontották az összképet- sztem nincs mégegy olyan könyv ami 600akárhány oldalon át ugyanúgy sakkban tudja tartani az ember gyomrát...
bár én korábban más végkifejletre szavaztam, de örülök hogy így alakultak a dolgok.. ma hajnali kettőkor fejeztem be, de máris nekilátnék újból
az uccsó fejezet meg
örülök hogy Harry túlélte, de annak meg mégjobban hogy nem csináltak belőle valami űberfontos személyt (pl mágiaügyi minisztert vagy a Roxfort igazgatóját... ) így hogy egyeszerű családapaként kísérte gyerekeit a vonathoz a történet tökéletes befejezést kapott... persze nagyon sajnálom azokat akik meghaltak, dehát sejthető volt, hogy ennek a háborúnak lesznek áldozatai... a csaták, fordulatok hihetetlen jóra sikeredtek, mindha én is a csatatéren álltam volna az oimladozó iskolánál- azt hiszem ebben az írónő zsenialitása.. és a végén ahogy Harry Voldemorthoz beszélt... nagyon állat volt XD
aki még nem olvasta el az feltétlenül tegye meg, az is aki angolul már túl van rajta- voltak erősre sikeredett poénok amit nem tudom mennyire köszönhetünk a fordítónak és mennyire az írónőnek
és igen... sajnos ezzel vége
azt hiszem hogy a 7.kötet filmváltozatát biztosan nem fogom megnézni- egyszerüen nincs jelenet amit ki lehetne hagyni, és ha nem 25 részes sorozatot csinálnak egy egyestés film helyett akkor egészen biztos nem tudják visszaadni a könyv hangulatát (persze eddíg se nagyon tették)- és kár volna elrontani ezt az élményt
bár én korábban más végkifejletre szavaztam, de örülök hogy így alakultak a dolgok.. ma hajnali kettőkor fejeztem be, de máris nekilátnék újból
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
az uccsó fejezet meg
![- ::daisuki::](./images/smilies/e34.gif)
aki még nem olvasta el az feltétlenül tegye meg, az is aki angolul már túl van rajta- voltak erősre sikeredett poénok amit nem tudom mennyire köszönhetünk a fordítónak és mennyire az írónőnek
és igen... sajnos ezzel vége
azt hiszem hogy a 7.kötet filmváltozatát biztosan nem fogom megnézni- egyszerüen nincs jelenet amit ki lehetne hagyni, és ha nem 25 részes sorozatot csinálnak egy egyestés film helyett akkor egészen biztos nem tudják visszaadni a könyv hangulatát (persze eddíg se nagyon tették)- és kár volna elrontani ezt az élményt
Milyen enciklopédia?Sister Tenshi írta:Azért az enciklopédiát én még várni fogom (bár Jo szerint az még messze van). Remélem, nem lesz olyan pici, mint a kviddicses és a szörnyes könyv. Interjúk ide vagy oda, azért lenne még sok minden, amire kíváncsi lennék a szereplőkkel és a HP világával kapcsolatban.
- shizu
- Szakértő
- Hozzászólások: 119
- Csatlakozott: 2007.09.14. 14:37
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: mindig úton...
Na, végre eljutott hozzám is a befejező rész, rá is vetettem magam, és végeztem is vele egy hosszú nap alatt
Szóval gondoltam összeszedek ide valami kis véleményfélét.
Először is az utolsó kötetről: tetszett.
A magam részéről már egy ideje leálltam a fanfic- olvasásról (az ötödik könyv után lett egy kicsit túltengésem), és nem is agyaltam különösebben rajta, hogy most mi lesz a vége, és mi lesz a megoldás. Azért persze voltak körvonalak: a 6. könyv után én is arra tippeltem, hogy Harry nem fogja túlélni a mesét. Azt meg nagyon nem akartam elhinni az egész hatosban, hogy Piton gonosz, a legvégéig bíztam benne, hogy mégse, és lám, igazam lett ^.^ A hetedik könyv nekem még jobban bejött, mint a hatos, én végig éreztem a feszültséget, meg a pörgést is, nem úgy volt, mint az eddigiekben, ha végéig szorongunk, aztán van egy nagy csata vagy vmi és vége. Persze Harry várhatóan ugyanolyan hülye maradt, mint volt, még mindig olyan hibákat követett el, hogy csoda, hogy életben maradt utánuk. Én mondjuk nem értettem, hogy mikor kimondta a tabu- Voldemortot és megjelentek a rosszarcúak, akkor miért nem hoppanáétak simán ahelyett hogy pánikban mindenféle arcdagasztó bűbájokkal kavarnak - érdekes, Godric's Hallowban Voldi elől simánaz ablakon kiugorva is ment a hoppanálás (jó, persze, írói szempontból értem, mert vhogy csak oda kellett kerülniük Malfoyékhoz, de szerintem így nem volt eléggé megindokolva, vagy értitek, na
) Ha a hibáknál tartunk, szerintem az utolsó fejezet úgy egészében véve egy hiba. Mintha csak azért íródott volna, hogy Rowling elmodhassa, hogy Harry fiát Albus Perselusnak hívják. Nekem nagyon nem passzolt oda a végére.
Viszont a történet lezárásával teljesen elégedett voltam. Mivel nem voltak elvárásaim vagy elgondolásaim, hogy hogyan alakuljon, tetszett minden úgy, ahogy alakult. És Draco is életben maradt
Az egész könyvsorozatról pedig: látom vannak itt szép számmal olyanok, akik úgy vélik, hogy egy jó kis ifjúsági mesét rontott el Rowling a későbbi durvább kötetekkel, és olyanok is, akik szerint a gagyi kezdést sikerült jóra felhozni a végére. Én - szokás szeint - a két ellenkező vélemény között találtam meg a magam álláspontját. Szerintem az az ideális, ha olyan életkorban olvassa az egyes könyveket az ember, hogy együtt nő fel a főhősökkel. Én például 11- 12 évesen biztos vonyítva menekültem volna már a négyes kötettől is, most visszaolvasva viszont az 1- 2 tűnik kicsit gyerekesnek, pedig akkoriban nagyon sokszor olvastam és szerettem mindkettőt. Úgy vagyok a dologgal, hogyha egyszer lesz gyerekem, aki szeret olvasni, oda fogom neki adni a köteteket nyugodt szívvel, de csak egyesével, ahogy egyre idősebb lesz.
Érdekes, Rowlingot soha nem sorolom a kedvenc íróim közé, mint ahogy a könyvét se a kedvenc könyveimhez, pedig egyértelműen nagy hatással volt rám és életem egy jó részét végigkísérte, meg a gondolatvilágomban is szépen helyet foglalt az sw-, sp-, gyu- és egyéb univerzumok között. Inkább azért nem szoktam sorolni sehova, mert a HP nálam kategórián felüli. Egy olyan könyvsorozat volt, ami egy tényleg tök teljesen más világba kalauzolt, amiben rengeteg lehetőség és nyitott történet, kitalálható multú szereplő van (lásd:fanfictionok), és az ember úgy érezheti, a szereplők személyes ismerősei - ebben rejlik Rowling stílusának hatása is. Én legalábbis más könyvnél - hiába szerettem nagyonnagyon - még nem éreztem ilyet. Pedig csak egy hosszabb mese a szeretetről a barátságról meg az ilyesmi általános dolgokról. Ha jól tudom, Rowling azt nyilatkozta, h szeretne még más HP- től független dolgokat is írni. Én ettől kicsit tartok, hogy nem adott-e ki mondanivalóban meg körítésben is annyit magából, hogy nem futja újra, és belefullad az önismételgetésbe. Ha nem, akkor tényleg jó író. Ha igen, akkor olyan, mint Madách, aki megírta a fő művét, ami kiemelkedő, de az ő sorsába ennyi fért bele. Majd meglátjuk.
Hát, röviden ennyi![szégyenlős :oops:](./images/smilies/a11.gif)
![kúl :cool:](./images/smilies/a07.gif)
Először is az utolsó kötetről: tetszett.
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
![kacsint :wink:](./images/smilies/a14.gif)
Viszont a történet lezárásával teljesen elégedett voltam. Mivel nem voltak elvárásaim vagy elgondolásaim, hogy hogyan alakuljon, tetszett minden úgy, ahogy alakult. És Draco is életben maradt
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
Az egész könyvsorozatról pedig: látom vannak itt szép számmal olyanok, akik úgy vélik, hogy egy jó kis ifjúsági mesét rontott el Rowling a későbbi durvább kötetekkel, és olyanok is, akik szerint a gagyi kezdést sikerült jóra felhozni a végére. Én - szokás szeint - a két ellenkező vélemény között találtam meg a magam álláspontját. Szerintem az az ideális, ha olyan életkorban olvassa az egyes könyveket az ember, hogy együtt nő fel a főhősökkel. Én például 11- 12 évesen biztos vonyítva menekültem volna már a négyes kötettől is, most visszaolvasva viszont az 1- 2 tűnik kicsit gyerekesnek, pedig akkoriban nagyon sokszor olvastam és szerettem mindkettőt. Úgy vagyok a dologgal, hogyha egyszer lesz gyerekem, aki szeret olvasni, oda fogom neki adni a köteteket nyugodt szívvel, de csak egyesével, ahogy egyre idősebb lesz.
Érdekes, Rowlingot soha nem sorolom a kedvenc íróim közé, mint ahogy a könyvét se a kedvenc könyveimhez, pedig egyértelműen nagy hatással volt rám és életem egy jó részét végigkísérte, meg a gondolatvilágomban is szépen helyet foglalt az sw-, sp-, gyu- és egyéb univerzumok között. Inkább azért nem szoktam sorolni sehova, mert a HP nálam kategórián felüli. Egy olyan könyvsorozat volt, ami egy tényleg tök teljesen más világba kalauzolt, amiben rengeteg lehetőség és nyitott történet, kitalálható multú szereplő van (lásd:fanfictionok), és az ember úgy érezheti, a szereplők személyes ismerősei - ebben rejlik Rowling stílusának hatása is. Én legalábbis más könyvnél - hiába szerettem nagyonnagyon - még nem éreztem ilyet. Pedig csak egy hosszabb mese a szeretetről a barátságról meg az ilyesmi általános dolgokról. Ha jól tudom, Rowling azt nyilatkozta, h szeretne még más HP- től független dolgokat is írni. Én ettől kicsit tartok, hogy nem adott-e ki mondanivalóban meg körítésben is annyit magából, hogy nem futja újra, és belefullad az önismételgetésbe. Ha nem, akkor tényleg jó író. Ha igen, akkor olyan, mint Madách, aki megírta a fő művét, ami kiemelkedő, de az ő sorsába ennyi fért bele. Majd meglátjuk.
Hát, röviden ennyi
![szégyenlős :oops:](./images/smilies/a11.gif)
Hát nekem a Harry Potter egy nagy csalódás volt.
Anegyedik részig imádtam és vagy hatszor kiolvastam mindegyik kötetet, ha nem többször. Az ötödiknél húztam a számat, de az még elment. Amikor kiolvastam a hatodikat, na az volt az a könyv, amire azt mondtam, hogy többé nem akaraom látni, mert az előző részekhez képest átcsapott valami idegtépő, horrorisztikus izébe. Nagyon-nagyon izgalmas volt, de valahogy teljesen más lett magának az írónak a stílusa, és a történet is gyökeres fordulatot vett. Mikor megvettem a hetedik részt, már nemigen számítottam semmi jóra. Hát tévedtem, még annál is roszabb volt, mint amire számítottam.
A harmadik, vagy negyedik felyezet felénél letettem a könyvet és arra gondoltam, hogy mennyivel értelmesebb dolgokra tudtam volna költeni azt a 4000 Ft-ot. Nagyon sajnálom, hogy (Szerintem) így elszúrta ezt a tökjó könyvet az írónő. De azért végig akarom olvasni, hamár egyszer megvettem.
![- ::reliev::](./images/smilies/e26.gif)
Anegyedik részig imádtam és vagy hatszor kiolvastam mindegyik kötetet, ha nem többször. Az ötödiknél húztam a számat, de az még elment. Amikor kiolvastam a hatodikat, na az volt az a könyv, amire azt mondtam, hogy többé nem akaraom látni, mert az előző részekhez képest átcsapott valami idegtépő, horrorisztikus izébe. Nagyon-nagyon izgalmas volt, de valahogy teljesen más lett magának az írónak a stílusa, és a történet is gyökeres fordulatot vett. Mikor megvettem a hetedik részt, már nemigen számítottam semmi jóra. Hát tévedtem, még annál is roszabb volt, mint amire számítottam.
A harmadik, vagy negyedik felyezet felénél letettem a könyvet és arra gondoltam, hogy mennyivel értelmesebb dolgokra tudtam volna költeni azt a 4000 Ft-ot. Nagyon sajnálom, hogy (Szerintem) így elszúrta ezt a tökjó könyvet az írónő. De azért végig akarom olvasni, hamár egyszer megvettem.
![- ::reliev::](./images/smilies/e26.gif)
Ha a könyveket két csoportra kéne osztanom, akkor az egyik csoportba az 1-4-es könyveket, a másibka pedig az 5-7-es könyveket sorolnám. Az első négy könyv szerintem tulajdonképpen csak felkészítés, bevezetés volt a nagy csatára, sokkal vidámabbak voltak azok a részek, és nem csak a Voldemort elleni harc kapott bennük nagy szerepet. Harry Roxfortos évei kerültek a középpontba. Az utolsó három könyv viszont Voldemortra, a halálfalókra és a Főnix rendjére összpontosított. A horrorisztikus jelenetek szerintem szükségesek a könyvbe, anélkül kevésbé lenne hiteles Voldemort kegyetlensége.
Én nagyon meg vagyok elégedve az utolsó könyvvel, és szerintem egyszerűen zseniális, ahogy Rowling feltárja az olvasó előtt a titkokat, hogy olyan dolgoknak van hatalmas jelentősége, amire soha nem gondoltam volna. Tökéletesen vissza lehet vezetni az előző könyvekre mindent.
Nekem erős meggyőződésem volt, hogy Harry legyőzi a végén Voldemortot, de aztán a történet mégis el tudta hitetni velem, hogy Harry is kénytelen meghalni. Tulajdonképpen becsapódtam..
merthát mégsem halt meg, és úgy lett ahogy az elején gondoltam. Nekem ez is rettentően tetszett benne, hogy az irónő furfangosan vetett véget a történetnek, úgy, hogy egyik pillanatban még erre számítottam, de a másikban már kénytelen voltam az ellenkezőjére.
Huh. Egyszóval szerintem zseniális.
***
Jujj egyébként a Dumbledore meleg feltételezéssel, és hogy Grindelwald a szerelme én teljesen ki vagyok békülve. Először kicsit furcsa volt megtudni, de tulajdonképpen szerintem ő egy meleg alkat. Már bocsánat.![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
Ja és nem vagyok Dumbi fangirl...!![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
Én nagyon meg vagyok elégedve az utolsó könyvvel, és szerintem egyszerűen zseniális, ahogy Rowling feltárja az olvasó előtt a titkokat, hogy olyan dolgoknak van hatalmas jelentősége, amire soha nem gondoltam volna. Tökéletesen vissza lehet vezetni az előző könyvekre mindent.
Nekem erős meggyőződésem volt, hogy Harry legyőzi a végén Voldemortot, de aztán a történet mégis el tudta hitetni velem, hogy Harry is kénytelen meghalni. Tulajdonképpen becsapódtam..
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
Huh. Egyszóval szerintem zseniális.
***
Jujj egyébként a Dumbledore meleg feltételezéssel, és hogy Grindelwald a szerelme én teljesen ki vagyok békülve. Először kicsit furcsa volt megtudni, de tulajdonképpen szerintem ő egy meleg alkat. Már bocsánat.
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
Ja és nem vagyok Dumbi fangirl...!
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
The time has come to say goodbye
The sun is setting in the sky
The truth’s turned out to be a lie
It’s over, over
Hum yourself a lullaby
This is the end but baby don’t you cry
The sun is setting in the sky
The truth’s turned out to be a lie
It’s over, over
Hum yourself a lullaby
This is the end but baby don’t you cry
Nekem is tetszett a vége.
Mivel JKR beharangozta, hogy a 3 főhős közül valamelyik meghal, eléggé izgultam ,hogy vajon melyik lesz az ,de jól sült el a dolog végül![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
Mivel JKR beharangozta, hogy a 3 főhős közül valamelyik meghal, eléggé izgultam ,hogy vajon melyik lesz az ,de jól sült el a dolog végül
![mosolyog :)](./images/smilies/a02.gif)
Konoha Forum Team: Ahol zajlik az élet. Jó társaság, jó bulik. Csatlakozz te is!
http://forum.konoha.hu/
http://forum.konoha.hu/
- Aqualuna
- Szakértő
- Hozzászólások: 148
- Csatlakozott: 2007.07.15. 17:05
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: Nem a vízben, nem is a Holdon...
Ezzel egyet tudok érteni, kábé én is így reagáltam, és a stílusváltás számomra magában az írói stílusban is érzékelhető volt. Most így utólag olyan érzés, mintha egy kicsit elkapkodta vagy erőltette volna a dolgot. A hetedik viszont nekem tetszett, nem annyira, mint az első négy, de jobban, mint az ötödik, ami még tetszett, és most már a hatodikat is el tudom fogadni (bár majd meglátom, mi lesz a véleményem, ha újraolvasom). A hetedik számomra pozitív csalódás volt, ebben megtaláltam az eredetileg megkedvelt stílust, mégha persze sötétebb és más hangulatú volt azért is, mert itt már gyakorlatilag felnőttek. Szóval, tetszett, és az külön tetszett, ahogy megoldotta a végkifejlet körüli dolgokat. Viszont a 19 év múlva résszel meg nem vagyok kibékülve, mert nekem felesleges, jobb let volna nélküle.NiuKy írta:Amikor kiolvastam a hatodikat, na az volt az a könyv, amire azt mondtam, hogy többé nem akaraom látni, mert az előző részekhez képest átcsapott valami idegtépő, horrorisztikus izébe. Nagyon-nagyon izgalmas volt, de valahogy teljesen más lett magának az írónak a stílusa, és a történet is gyökeres fordulatot vett. Mikor megvettem a hetedik részt, már nemigen számítottam semmi jóra.
Valahol egy riportban mondta J.K., hogy az utolsó fejezet már a legelején megvolt és szinte változalanul fog bekerülni. Hát, szerintem, ez nagyonis meglátszik, mert visszatért az az itt kicsit kiforratlanabbnak tűnő, gyerekesebb stílus, és voltaképpen érdekes kérdésekre nem kapunk választ. Pl. hogy mi lett a kimaradt Roxfortos év után, mert nyilván valahogy csak végeztek, mint varázslók, és hogy mivel foglalkoznak az életben. Nekem valahogy oda nem illő volt ez a legvége.
A másik, ami már korábban sem tetszett, hogy összehozták Ront és Hermionét, mert szerintem ebben a hármas fogatban senkit sem kellett volna senkivel...Ez így egy kissé klisé-ízű. De ez csak személyes vélemény.
Mindenesetre összességében nem okozott csalódást a sorozat, és nagyon hiányozni fog a világa, mert engem talán ez fogott meg benne a legjobban.
Nekem a stílusváltás sokkal jobban tetszett.
Az, hogy horrorisztikusabb volt, felhívja arra a figyelmet, hogy ez nem 10 éves gyerekeknek szól, ettől függetlenül még mindig csak 12-es karikát raknak a könyvre. Pedig nem hiszem, hogy a hetedik részben amikor Ron fogja magát és lelép, azt egy 12 éves gyerek agyilag fel tudja e fogni, hogy mi és miért történt. Nah meg szerintem Piton érveit sem tudja megérteni
Az első 3 könyv még szerintem bármilyen korosztálynak megfelelő, de 4től fölfele már tényleg nem árt a korhatár.
Az, hogy horrorisztikusabb volt, felhívja arra a figyelmet, hogy ez nem 10 éves gyerekeknek szól, ettől függetlenül még mindig csak 12-es karikát raknak a könyvre. Pedig nem hiszem, hogy a hetedik részben amikor Ron fogja magát és lelép, azt egy 12 éves gyerek agyilag fel tudja e fogni, hogy mi és miért történt. Nah meg szerintem Piton érveit sem tudja megérteni
Az első 3 könyv még szerintem bármilyen korosztálynak megfelelő, de 4től fölfele már tényleg nem árt a korhatár.
Konoha Forum Team: Ahol zajlik az élet. Jó társaság, jó bulik. Csatlakozz te is!
http://forum.konoha.hu/
http://forum.konoha.hu/
- Cruel Angel
- Félisten
- Hozzászólások: 2036
- Csatlakozott: 2003.11.17. 14:33
- Nem: Férfi
- Tartózkodási hely: Két hely között valahol / e két hely Mennyország s Pokol
- Sister Tenshi
- Loli Mod
- Hozzászólások: 1464
- Csatlakozott: 2004.01.07. 11:24
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: Sky Temple családi étterem
- Kapcsolat:
Hú, de nem értek egyet a fentebb elhangzottak nagy részével, nade ugye mindenkinek megvan a saját véleménye a könyvekről, úgyhogy ez nem is baj.
Nekem az első két könyv az, ami egy helyre csúszik, azokat nagyon élveztem, a 2. mindig a kedvencem marad. A 3-at sose szerettem, de ebbe valószínűleg beletartozik, hogy utáltam Sirius-t, ami annyit változot azóta, hogy átment nem érdekel kategóriába. A halálát persze nem kívántam, de nem is volt vele bajom, hogy meghal, csak azért sajnáltam, mert a fikció történetének legbénább haláljelenete díjat simán bezsebelné. Igen, szerintem Lupin és Tonks off-screen halálánál is idétlenebb volt, az csak simán felesleges volt, már hogy mindketten meghaltak. Még csak nem is az, hogy egy függöny ölte meg (szegény Fred-del egy fal végzett), hanem ahogy meg volt írva, az volt hihetetlenül rossz és anti-katarzis érzésű szerintem. Ilyen "Ez volt? A, szegény, ez nagyon szar volt.". Az egyetlen, ami picit helyrehozta nálam ezután a dolgot az volt, hogy Bellatrix hasonlóképpen végezte (ja és MOLLY WEASLEY AZ ISTENCSÁSZÁR!!!).
A 4. könyv tetszett, viszont a végén Cedric halálán nagyon meglepődtem. Mármint, hogy OMG halál! On-screen halál! Az 5. is tetszett, meglepő módon nekem tetszett Harry szenvedése (az már nem, hogy a lelki nyavajái áthúzódtak a 6-7. kötetre), ebben a kötetben talán inkább az zavart, hogy mindenki kicsit túl éretten viselkedett Harry-hez képest (ő egy elég érdekes életet megélt kamasz, mégis mit reagált volna Cedric halálára és Dumbledore nem törődésére, örömében ugrál?). Mindenesetre azt vettem észre, hogy legalábbis a külföldi fandomban ha Harry-ről van szó, a nagy többségnek az emo-Harry kép ugrik be, nekem valahogy mégis mindig Mr. Obvious marad ("Hú, ellopták az utolsó sütit! Biztos egy mardekáros/Piton tette!" és közben a háttérben szalad az aktuális SVK tanár a sütivel).
A 6. könyv nekem a 2. kedvenc kötetem, furcsamód én úgy vettem észre pont ennél a könyvnél, hogy mintha kicsit visszamentünk volna a normális Roxforti tanévek menetébe. Hermione és Ron szexuális frusztrációjának gyümölcse nélkül túléltem volna a könyvet (és nem dob fel a gondolat, hogy a 6. filmben PONT ezt mindenképp bent hagyják, de most nem kezdem el fikázni a rendezőt, csak akkor fogom, ha ez is olyan lesz, mint az 5. volt), a GinnyxHarry wtf páros pedig eszméletlenül semmilyen volt (bocs, de eddig Harry észre se vette, én meg azt nem vettem észre, hogy Ginny-nek van személyisége, az összejövetelük után se láttunk igazán belőlük semmit, úgyhogy ilyen alapon igazából bárkivel összejöhetett volna), de a horcrux-os szál és úgy általában minden más nagyon tetszett. És sajnos a Piton-os dolgot lespoilerezték előre, úgyhogy a 7. kötet ominózus fejezetéig be voltam szarva, hogy most mi lesz. Bár a szarkazmusa miatt akkor is muszáj lett volna szeretni őt, ha gonosz, de én soha nem néztem őt korábban annak. Jó, egy seggfej, de akkor is.
A 7. könyvet élveztem, de rengeteg problémám volt vele, a legnagyobb talán az, hogy olyan érzésem volt, mintha Rowling baromira sietett volna, hogy a könyv kijöjjön az évfordulós dátumon. Arról nem is beszélve, hogy egy-két rész olyan volt, mintha túl sok fanfiction-t olvasott volna. ^^" Ami rettenetesen zavart, az a kempingezés volt. Volt egy rajongó, aki a blogjában kommentálta, ahogy olvasta a könyvet és amikor a "The Forest Again" című fejezethez ért, felordított, hogy ne, több erdőt ne! Mikor először csak a címeket olvastam, én is így éreztem.
Ami a HxR szálat illeti, én azon már rég túljutottam (ilyen szempontból jó volt az a nagy szünet, amit a 4. és az 5. könyv között hagytam). Én is jobban örültem volna egy senki senkivel dolognak, de Rowling már elég régen mondta, hogy ez a páros nyílvánvaló. A HxG meg így második olvasásra (most, hogy magyarul olvasom), kezd kicsit az agyamra menni. Még mindig eszméletlenül nem romantikus.
Aztán ott van James. Nagy kérés lett volna legalább egyszer úgy látnunk őt, hogy nem az erősen elfogult barátai és a nemezise beszélnek róla? Egy utolsó szemétláda volt gyerekként, aki aztán állítólag felnőtt (ez az, ami a barátainak és említett nemezisének nem igazán sikerült), amit én elhiszek, de tényleg kevésbé fogna el az undor, valahányszor olvasom a nevét, ha legalább láttunk volna belőle valamit.
Szóval tetszett a könyv, de elsietettnek éreztem és adtam volna Rowling-nak még egy-két évet rá.
Egyébként nekem semmi bajom az epilógussal, ha jól tudom, az a fejezet már nagyon rég meg lett írva (csak az utolsó mondaton változtatott, eredetileg a scar lett volna az utolsó szó).
Ja és Malfoy-ék! xD Ezt a nagy összetartó családot! Úgy megszerettem őket, azt hittem, Lucius tuti meg fog halni, de mostmár örülök, hogy nem. xDD
Egyébként akit érdekel, ki mi lett, mikor nagy lett (Rowling interjúk tartalma összegezve, avagy ami engem érdekelt):
Harry auror lett és 19 évvel később ő az auror parancsnok. Ron besegített egy ideig George-nak az üzletében, aztán ő is auror lett. Hermione a 7. könyvben tett állításával ellentétben mégis jogot kezdett tanulni, asszem a mágikus lények jogait védi, vagy valami ilyesmi. Ginny az akármilyen Hárpáik női kviddics csapat játékosa lett, most pedig sport kommentátor az egyik újságnál, talán a Prófétánál, de fogalmam sincs. Kingsley lett a Mágiaügyi Miniszter, Percy pedig a jobb keze, vagy valami ilyesmi. A Malfoy család természetesen ismét megúszta Azkaban-t (szeretlek titeket, szemétládák xD). Hagrid egyedül halt meg (wtf Rowling, kinyírni sose akartad, de had legyen magányos?). Új igazgatója és állandó SVK tanára van a Roxfort-nak, nem tudni név szerint, hogy ki, de nem McGalagony. Neville Hannah Abbot-ot (Hugrabug) vette feleségül, aki a Foltozott Üst új tulajdonosa lett. Luna meg asszem természettudós vagy mi a túró lett, rájött, hogy az apja nem olyan okos, mint amilyennek mutatja magát, utazgatott, aztán annak a Salamander fickónak az unokájához ment feleségül. Draco valami két évvel fiatalabb mardekáros csajt vett el (a nevére nem emlékszem), egyetlen gyerekük van, Scorpius Hyperion (rotflol) Malfoy.![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
Kb. ennyi, ha bárkit érdekel, de összevisszaság van a fejemben, úgyhogy a lumos.hu-n, vagy aki angolul szeretné, az a mugglenet-en és a the-leaky-cauldron-on talál mindenféle interjúkat és kommentárokat.
Na, most, hogy kiéltem a felgyülemlő HP-bságomat, megyek a dolgomra (biztos van, amit kifelejtettem, de lehet, hogy jobb is).![dirr :dirr:](./images/smilies/d12.gif)
Nekem az első két könyv az, ami egy helyre csúszik, azokat nagyon élveztem, a 2. mindig a kedvencem marad. A 3-at sose szerettem, de ebbe valószínűleg beletartozik, hogy utáltam Sirius-t, ami annyit változot azóta, hogy átment nem érdekel kategóriába. A halálát persze nem kívántam, de nem is volt vele bajom, hogy meghal, csak azért sajnáltam, mert a fikció történetének legbénább haláljelenete díjat simán bezsebelné. Igen, szerintem Lupin és Tonks off-screen halálánál is idétlenebb volt, az csak simán felesleges volt, már hogy mindketten meghaltak. Még csak nem is az, hogy egy függöny ölte meg (szegény Fred-del egy fal végzett), hanem ahogy meg volt írva, az volt hihetetlenül rossz és anti-katarzis érzésű szerintem. Ilyen "Ez volt? A, szegény, ez nagyon szar volt.". Az egyetlen, ami picit helyrehozta nálam ezután a dolgot az volt, hogy Bellatrix hasonlóképpen végezte (ja és MOLLY WEASLEY AZ ISTENCSÁSZÁR!!!).
A 4. könyv tetszett, viszont a végén Cedric halálán nagyon meglepődtem. Mármint, hogy OMG halál! On-screen halál! Az 5. is tetszett, meglepő módon nekem tetszett Harry szenvedése (az már nem, hogy a lelki nyavajái áthúzódtak a 6-7. kötetre), ebben a kötetben talán inkább az zavart, hogy mindenki kicsit túl éretten viselkedett Harry-hez képest (ő egy elég érdekes életet megélt kamasz, mégis mit reagált volna Cedric halálára és Dumbledore nem törődésére, örömében ugrál?). Mindenesetre azt vettem észre, hogy legalábbis a külföldi fandomban ha Harry-ről van szó, a nagy többségnek az emo-Harry kép ugrik be, nekem valahogy mégis mindig Mr. Obvious marad ("Hú, ellopták az utolsó sütit! Biztos egy mardekáros/Piton tette!" és közben a háttérben szalad az aktuális SVK tanár a sütivel).
A 6. könyv nekem a 2. kedvenc kötetem, furcsamód én úgy vettem észre pont ennél a könyvnél, hogy mintha kicsit visszamentünk volna a normális Roxforti tanévek menetébe. Hermione és Ron szexuális frusztrációjának gyümölcse nélkül túléltem volna a könyvet (és nem dob fel a gondolat, hogy a 6. filmben PONT ezt mindenképp bent hagyják, de most nem kezdem el fikázni a rendezőt, csak akkor fogom, ha ez is olyan lesz, mint az 5. volt), a GinnyxHarry wtf páros pedig eszméletlenül semmilyen volt (bocs, de eddig Harry észre se vette, én meg azt nem vettem észre, hogy Ginny-nek van személyisége, az összejövetelük után se láttunk igazán belőlük semmit, úgyhogy ilyen alapon igazából bárkivel összejöhetett volna), de a horcrux-os szál és úgy általában minden más nagyon tetszett. És sajnos a Piton-os dolgot lespoilerezték előre, úgyhogy a 7. kötet ominózus fejezetéig be voltam szarva, hogy most mi lesz. Bár a szarkazmusa miatt akkor is muszáj lett volna szeretni őt, ha gonosz, de én soha nem néztem őt korábban annak. Jó, egy seggfej, de akkor is.
A 7. könyvet élveztem, de rengeteg problémám volt vele, a legnagyobb talán az, hogy olyan érzésem volt, mintha Rowling baromira sietett volna, hogy a könyv kijöjjön az évfordulós dátumon. Arról nem is beszélve, hogy egy-két rész olyan volt, mintha túl sok fanfiction-t olvasott volna. ^^" Ami rettenetesen zavart, az a kempingezés volt. Volt egy rajongó, aki a blogjában kommentálta, ahogy olvasta a könyvet és amikor a "The Forest Again" című fejezethez ért, felordított, hogy ne, több erdőt ne! Mikor először csak a címeket olvastam, én is így éreztem.
Ami a HxR szálat illeti, én azon már rég túljutottam (ilyen szempontból jó volt az a nagy szünet, amit a 4. és az 5. könyv között hagytam). Én is jobban örültem volna egy senki senkivel dolognak, de Rowling már elég régen mondta, hogy ez a páros nyílvánvaló. A HxG meg így második olvasásra (most, hogy magyarul olvasom), kezd kicsit az agyamra menni. Még mindig eszméletlenül nem romantikus.
Aztán ott van James. Nagy kérés lett volna legalább egyszer úgy látnunk őt, hogy nem az erősen elfogult barátai és a nemezise beszélnek róla? Egy utolsó szemétláda volt gyerekként, aki aztán állítólag felnőtt (ez az, ami a barátainak és említett nemezisének nem igazán sikerült), amit én elhiszek, de tényleg kevésbé fogna el az undor, valahányszor olvasom a nevét, ha legalább láttunk volna belőle valamit.
Szóval tetszett a könyv, de elsietettnek éreztem és adtam volna Rowling-nak még egy-két évet rá.
Egyébként nekem semmi bajom az epilógussal, ha jól tudom, az a fejezet már nagyon rég meg lett írva (csak az utolsó mondaton változtatott, eredetileg a scar lett volna az utolsó szó).
Ja és Malfoy-ék! xD Ezt a nagy összetartó családot! Úgy megszerettem őket, azt hittem, Lucius tuti meg fog halni, de mostmár örülök, hogy nem. xDD
Egyébként akit érdekel, ki mi lett, mikor nagy lett (Rowling interjúk tartalma összegezve, avagy ami engem érdekelt):
Harry auror lett és 19 évvel később ő az auror parancsnok. Ron besegített egy ideig George-nak az üzletében, aztán ő is auror lett. Hermione a 7. könyvben tett állításával ellentétben mégis jogot kezdett tanulni, asszem a mágikus lények jogait védi, vagy valami ilyesmi. Ginny az akármilyen Hárpáik női kviddics csapat játékosa lett, most pedig sport kommentátor az egyik újságnál, talán a Prófétánál, de fogalmam sincs. Kingsley lett a Mágiaügyi Miniszter, Percy pedig a jobb keze, vagy valami ilyesmi. A Malfoy család természetesen ismét megúszta Azkaban-t (szeretlek titeket, szemétládák xD). Hagrid egyedül halt meg (wtf Rowling, kinyírni sose akartad, de had legyen magányos?). Új igazgatója és állandó SVK tanára van a Roxfort-nak, nem tudni név szerint, hogy ki, de nem McGalagony. Neville Hannah Abbot-ot (Hugrabug) vette feleségül, aki a Foltozott Üst új tulajdonosa lett. Luna meg asszem természettudós vagy mi a túró lett, rájött, hogy az apja nem olyan okos, mint amilyennek mutatja magát, utazgatott, aztán annak a Salamander fickónak az unokájához ment feleségül. Draco valami két évvel fiatalabb mardekáros csajt vett el (a nevére nem emlékszem), egyetlen gyerekük van, Scorpius Hyperion (rotflol) Malfoy.
![nevet :D](./images/smilies/a01.gif)
Kb. ennyi, ha bárkit érdekel, de összevisszaság van a fejemben, úgyhogy a lumos.hu-n, vagy aki angolul szeretné, az a mugglenet-en és a the-leaky-cauldron-on talál mindenféle interjúkat és kommentárokat.
Na, most, hogy kiéltem a felgyülemlő HP-bságomat, megyek a dolgomra (biztos van, amit kifelejtettem, de lehet, hogy jobb is).
![dirr :dirr:](./images/smilies/d12.gif)
A hozzászólást 2 alkalommal szerkesztették, utoljára Sister Tenshi 2008.03.13. 22:07-kor.
- Mariko
- Félisten
- Hozzászólások: 2362
- Csatlakozott: 2006.11.25. 10:48
- Nem: Nő
- Tartózkodási hely: Sound Horizon Kingdom
- Kapcsolat:
Nálam az első és az utolsó könyv az, amit kicsit gyengébbnek tartok. Az elsőnek túl felvezető íze van, persze szükséges volt, de akkor is ez az a kötet, amit a legkevesebbet forgattam. Az utolsót meg, mert nem sok meglepetést tudott nyújtani. Valószínűleg azzal volt a baj, hogy túl sok fanficet olvastam és jó pár nagy fordulat már bejáratott elmélet volt korábban.
Ami viszont tetszett, az Dumbledore története, jó volt látni, hogy az öreg varázsló is csak ember és neki is megvannak a múltban elkövetett ballépései.
A leginkább kiakasztó pont nálam Lupin és Tonks halála volt. Az előre éreztem, hogy Lupin meg fog halni, de hogy Tonks is, főleg miután összejöttek és gyerekük is született. Ráadásul az egész csak úgy kutyafuttában lett megemlítve, hogy ja ők is meghaltak.
Bár lehet, hogy jobb is így mert szerintem JKR nem igazán tudja rendesen ábrázolni a halált. Cedricé OK, mert az sokkolt, nem számítottam rá, de a többieké valahogy olyan semmilyen volt, mindenki csak úgy mindenféle felvezetés nélkül hirtelen meghalt. Még Pitonnak sem volt rendes haldoklása, pedig ott lett volna rá lehetőség, de nem, ő csak kiszedte az emlékeit, ami olyan személytelen volt, aztán meghalt. Csak annyit bírt kinyögni, hogy nézz a szemembe Potter. Lehet hogy velem van a baj, túl sok animét néztem, vagy túl sok fanficet olvastam, de nem tetszik, ahogy JKR ábrázolja a szereplői halálát.
A Ron és Hermi románccal nekem csak annyi a gondom, hogy szerintem túl hosszan, vagy négy köteten keresztül, lett felvezetve a végén már irritáló volt, hogy csak kerülgették egymást, mint macska a forró kását, holott a napnál is világosabb volt, mit éreznek egymás iránt.
Ami viszont tetszett, az Dumbledore története, jó volt látni, hogy az öreg varázsló is csak ember és neki is megvannak a múltban elkövetett ballépései.
A leginkább kiakasztó pont nálam Lupin és Tonks halála volt. Az előre éreztem, hogy Lupin meg fog halni, de hogy Tonks is, főleg miután összejöttek és gyerekük is született. Ráadásul az egész csak úgy kutyafuttában lett megemlítve, hogy ja ők is meghaltak.
Bár lehet, hogy jobb is így mert szerintem JKR nem igazán tudja rendesen ábrázolni a halált. Cedricé OK, mert az sokkolt, nem számítottam rá, de a többieké valahogy olyan semmilyen volt, mindenki csak úgy mindenféle felvezetés nélkül hirtelen meghalt. Még Pitonnak sem volt rendes haldoklása, pedig ott lett volna rá lehetőség, de nem, ő csak kiszedte az emlékeit, ami olyan személytelen volt, aztán meghalt. Csak annyit bírt kinyögni, hogy nézz a szemembe Potter. Lehet hogy velem van a baj, túl sok animét néztem, vagy túl sok fanficet olvastam, de nem tetszik, ahogy JKR ábrázolja a szereplői halálát.
A Ron és Hermi románccal nekem csak annyi a gondom, hogy szerintem túl hosszan, vagy négy köteten keresztül, lett felvezetve a végén már irritáló volt, hogy csak kerülgették egymást, mint macska a forró kását, holott a napnál is világosabb volt, mit éreznek egymás iránt.
![Kép](http://i218.photobucket.com/albums/cc113/ChibaMariko/yodaka_zps27d0d5c5.gif)
Pitonról annyit, hogy szerintem a halála úgy jó, ahogy meg lett írva. Sohasem tartozott a kedvenc szereplőim közé, sőt, egyáltalán nem érdekelt, hogy mi lesz vele, de talán az ő halála váltotta ki belőlem a legnagyobb sokkot az összes kötet alatt. Tulajdonképpen kicsit be is sz*rtam (bocs a trágáskodásért). Kicsit brutális volt, hogy milyen nyugodtan, hidegvérrel nyírta ki Voldemort.
A "nézz a szemembe Potter"-en pedig (lehet nevetséges), de meghatódtam. Szerintem tulajdonképpen azért mondta ezt neki, mert Harry szeme olyan mint Lilyé, és hát Piton elvileg szerette Lilyt... De gondolom erre ti is rájöttetek.
A "nézz a szemembe Potter"-en pedig (lehet nevetséges), de meghatódtam. Szerintem tulajdonképpen azért mondta ezt neki, mert Harry szeme olyan mint Lilyé, és hát Piton elvileg szerette Lilyt... De gondolom erre ti is rájöttetek.
The time has come to say goodbye
The sun is setting in the sky
The truth’s turned out to be a lie
It’s over, over
Hum yourself a lullaby
This is the end but baby don’t you cry
The sun is setting in the sky
The truth’s turned out to be a lie
It’s over, over
Hum yourself a lullaby
This is the end but baby don’t you cry